STUDIJOS – VERSLAS – VISUOMENĖ: DABARTIS IR ATEITIES ĮŽVALGOS
„Studijos – verslas – visuomenė: dabarties ir ateities įžvalgos“ – tai tarptautinės, recenzuojamos mokslinės konferencijos pranešimų medžiaga. Žurnalą / pranešimų medžiagą leidžia Klaipėdos valstybinė kolegijos Verslo fakultetas. Tikslas - skatinti keitimąsi mokslo žiniomis skelbiant mokslinius straipsnius socialinių mokslų kryptyse: valdymas ir administravimas, verslo studijos, viešojo administravimo, ekonomikos, švietimo, pedagogikos, taip pat į taikymą orientuotą, praktiškai ir / ar teoriškai susietą su verslu, jo infrastruktūra, regioninės plėtros ir technologijų srityse.
Atskiri straipsniai yra skelbiami „Open Access“ pagal „Creative Commons“ licenciją CC-BY 4.0, leidžiančią neribotai naudoti, platinti ir atgaminti betkokioje laikmenoje, su sąlyga, kad nurodytas originalus autorius ir šaltinis. Autoriai išlaiko autorių teises į savo straipsnius, tačiau suteikia Klaipėdos valstybinei kolegijai pirmojo leidinio teisę.
IŠŠŪKIAI IR GALIMYBĖS DIRBTINIO INTELEKTO ĮGYVENDINIMUI TURIZME: ETINĖ IR TECHNOLOGINĖ PERSPEKTYVOS
Greitas dirbtinio intelekto (DI) technologijų integravimas į turizmo pramonę sukėlė keliautojų entuziazmą ir nerimą. Šiame tyrime nagrinėjamas dvigubas DI vaidmuo turizme, jo potencialas pagerinti turistų patirtį ir etinės dilemos, susijusios su jo įgyvendinimu. Tyrimo problema apima klausimus, kaip DI valdomos personalizuotos paslaugos veikia turistų pasitenkinimą, etinius duomenų privatumo aspektus ir keliautojų iššūkių bei galimybių suvokimą. Pagrindinis šio tyrimo tikslas – ištirti DI poveikį turizmo patirčiai, sutelkiant dėmesį į tris pagrindines sritis: (1) turistų pasitenkinimo didinimą per DI valdomas personalizuotas paslaugas, (2) etines dilemmas, kylančias dėl duomenų privatumo problemų, ir (3) keliautojų suvokimą apie iššūkius ir galimybes, susijusias su DI įgyvendinimu turizmo sektoriuje. Norint pasiekti šiuos tikslus, buvo taikoma kiekybinė tyrimo metodologija, naudojant internetinę anketinę turistų apklausą, kurie savo kelionių metu naudojosi DI paslaugomis. Tyrimas, atliktas su 142 dalyviais, apklaustais Albanijoje 2024 metų liepos ir rugpjūčio mėnesiais, orientuojasi į turistų suvokimą apie DI valdomų paslaugų privalumus ir rizikas, ypatingą dėmesį skiriant personalizavimui, privatumui ir technologiniams barjerams, ribojantiems DI plėtrą. Duomenų analizė buvo atlikta naudojant JASP versiją 0.19.1.0, kuri suteikia tvirtas statistines galimybes hipotezių tikrinimui. Naudojant 95 % pasitikėjimo intervalą, buvo nustatyta rezultatų reikšmingumas, užtikrinant griežtą kintamųjų ryšių tyrimą. Pagrindiniai rezultatai rodo, kad DI valdomos personalizuotos paslaugos žymiai pagerina turistų pasitenkinimą ir bendrą kelionių patirtį. Turistai išreiškė pageidavimą gauti paslaugas, pritaikytas jų individualiems poreikiams, rodančius, kad DI integracija padidina klientų lojalumą ir teigiamas kelionių patirtis. Priešingai, tyrimas identifikavo svarbias etines dilemas ir duomenų privatumo problemas, susijusias su DI technologijomis turizme. Dauguma respondentų išreiškė nerimą dėl asmens duomenų rinkimo ir naudojimo, pabrėždami skaidrių duomenų praktikų ir etinių aspektų poreikį diegiant DI sprendimus. Be to, keliautojai suvokia tiek iššūkius, tiek galimybes, kurias DI teikia turizmo pramonėje. Nors technologinis pasirengimas yra svarbus klausimas, daugelis turistų pripažįsta DI potencialą supaprastinti procesus ir pagerinti jų bendrą kelionių patirtį. Iš įmonių tikimasi, kad jos prisiims etinę atsakomybę diegiant DI technologijas, užtikrindamos pusiausvyrą tarp inovacijų ir vartotojų apsaugos. Rezultatai rodo silpną ryšį tarp duomenų privatumo ir DI algoritmų skaidrumo problemų bei keliautojų pasitikėjimo DI paslaugomis (ρ = 0.224, p = 0.007). Nors šie veiksniai yra svarbūs, jie gali nebūti pagrindiniai pasitikėjimo skatinimo veiksniai; suvokiamas naudingumas ir ankstesnė patirtis su DI taip pat žymiai veikia keliautojų norą priimti DI paslaugas. Išvados, gautos iš šio tyrimo, pabrėžia technologinės pažangos ir etinių svarstymų pusiausvyros svarbą turizmo pramonėje. Norint spręsti identifikuotas problemas, turizmo sektorius turi prioritetą teikti skaidrumui DI algoritmuose ir tvirtoms duomenų privatumo priemonėms. Politikai ir organizacijos turėtų įgyvendinti aiškias privatumo politikos nuostatas ir sukurti aiškias DI sistemas, kad padidintų keliautojų pasitikėjimą DI taikomosiomis programomis. Šios studijos įžvalgos tarnauja kaip pagrindas būsimam tyrimui, siekiant skatinti atsakingą DI priėmimą, prioritetą teikiant tiek inovacijoms, tiek vartotojų pasitikėjimui. Būsimi tyrimai galėtų išplėsti apimtį, apimant platesnį turizmo kontekstų spektrą ir taikant ilgalaikes metodologijas. Tai ne tik praturtintų turistų požiūrio apie DI supratimą, bet ir sustiprintų dabartinių rezultatų bendrąjį galiojimą, prisidedant prie vis didėjančio DI įgyvendinimo literatūros turizme. Tyrimas pabrėžia skaidrios DI valdymo ir turizmo specialistų kvalifikacijos kėlimo poreikį, kad būtų užtikrinta etinė ir veiksminga DI technologijų naudojimas, kas tampa vis aktualesniu šiandienos greitai besikeičiančioje skaitmeninėje aplinkoje.
Autorių teisės (c) 2024 Anxhela Ferhataj, Fatmir Memaj https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ŠIUOLAIKINIŲ TECHNOLOGIJŲ ĮTAKA LANKYTINŲ VIETOVIŲ TURISTINIAM PATRAUKLUMUI
Inovacijoms imlių vartotojų kuriami paklausos pokyčiai lemia ir atitinkamas turizmo sektoriaus transformacijas. Sparti technologijų pažanga ir didėjantis technologinių sprendimų prieinamumas tiek turizmo verslo atstovams, tiek keliautojams didina turizmo sektoriaus inovatyvumą. Šiuolaikinės technologijos suteikia vartotojui daugiau pasirinkimo galimybių, o paslaugų teikėjai gali operatyviau dalintis naujais pasiūlymais, tuo skatindami potencialių lankytojų susidomėjimą ir prisidėdami prie lankytinos vietovės patrauklumo stiprinimo. Tyrimo tikslas – įvertinti, kokią įtaką šiuolaikinės technologijos daro lankytinos vietovės turistiniam patrauklumui. Tyrimo metodai: mokslinės literatūros sisteminė kritinė analizė, apklausa raštu, tyrimo rezultatų sisteminė lyginamoji analizė. Mokslinėje literatūroje lankytinos vietovės turistinis patrauklumas apibrėžiamas kaip lankytinos vietovės gebėjimas teikti socialines, fizines ir ekonomines naudos formas ir pasitenkinimą turistui, išskiriant tris pagrindines lankytinos vietovės turistinį patrauklumą formuojančias dedamąsias: gamtinę aplinką, socialinę aplinką ir infrastruktūrą. Šiuolaikinių technologijų taikymas, kuriant lankytinos vietovės turistinį patrauklumą, daugiausia siejamas su virtualių bendruomenių kūrimo ir turizmo pasiūlos suasmeninimu. Virtualios bendruomenės leidžia žmonėms bendrauti, gaunant informaciją ir ja dalinantis. Inovatyvių technologijų diegimas padeda turizmo paslaugų teikėjams išanalizuoti turistų pirkimo modelius, profilius ir pageidavimus ir pasiūlyti vartotojui individualizuotas paslaugas, atitinkančias vartotojo lūkesčius. Atlikus turistų iš Lietuvos ir užsienio apklausą, nustatyta, kad turistai iš užsienio vertina šiuolaikines technologijas kaip idėjų, ką aplankyti, šaltinį ir patogesnę paslaugų užsakymo galimybę, o turistai iš Lietuvos pažymi komunikacinę šiuolaikinių technologijų naudą. Tiek turistai iš Lietuvos, tiek turistai iš užsienio sutinka su tuo, kad šiuolaikinių technologijų taikymas turi reikšmingos įtakos lankytinos vietovės turistiniam patrauklumui, daugiausia šiuolaikinių technologijų naudos įžvelgia trumpinant informacijos paieškos laiką.
Autorių teisės (c) 2024 Daiva Labanauskaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
SENSORINIS MARKETINGAS: VIZUALINIŲ STIMULŲ ĮTAKA PIRKIMO KETINIMUI INTERNETU
Šis straipsnis nagrinėja sensorinio marketingo svarbą ir vizualinių dirgiklių poveikį vartotojų pirkimo ketinimams internetinės prekybos kontekste. Sensorinis marketingas apibrėžiamas kaip strategija, įtraukianti vieną ar kelis pojūčius – regą, klausą, kvapą, skonį ir lytėjimą – siekiant paveikti vartotojų sprendimus ir elgseną. Tačiau internetinėje prekyboje, kur vartotojai negali fiziškai patirti produkto, rega tampa pagrindiniu pojūčiu, leidžiančių įvertinti produkto savybes ir sumažinti neapibrėžtumą. Vizualiniai dirgikliai, tokie kaip aukštos kokybės, informatyvūs, estetiškai patrauklūs ir socialinį ryšį perteikiantys produktų vaizdai, yra itin svarbūs vartotojų įsitraukimui ir pirkimo sprendimams. Straipsnyje pabrėžiama, kad emocinis įsitraukimas, estetinė produkto vaizdų patrauklumas ir jų gebėjimas sukurti socialinio artumo pojūtį yra pagrindiniai veiksniai, skatinantys teigiamą vartotojų elgseną. Produktų vaizdai, kurie kelia teigiamas emocijas, skatina ne tik impulsyvų pirkimą, bet ir formuoja lojalumą prekės ženklui. Estetiškai patrauklūs, profesionaliai pateikti vaizdai didina produkto suvokimą kaip kokybiško, o tai tiesiogiai veikia vartotojų sprendimų priėmimą. Be to, socialinio artumo aspektas, sukurtas įtraukiant produktų naudojimo kontekstus ar modelius, leidžia vartotojams geriau įsivaizduoti, kaip produktas pritaikomas jų gyvenime, o tai didina pirkimo ketinimus. Straipsnyje remiamasi Stimulo-Organizmo-Reakcijos (SOR) modeliu bei mentalinio vaizdavimo teorija, kurios padeda atskleisti, kaip vizualiniai dirgikliai per emocinius atsakus formuoja vartotojų elgesį. Išvadose pabrėžiama, kad strateginis vizualinės prezentacijos naudojimas yra esminis veiksnys internetinėje prekyboje, leidžiantis gerinti vartotojų pasitenkinimą, skatinti spontanišką pirkimą ir stiprinti emocinį ryšį su prekės ženklu.
Autorių teisės (c) 2024 Saidas Rafijevas, Indrė Razbadauskaitė-Venskė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
SAVANORIŠKOS VEIKLOS ESMĖ, NAUDA IR MOTYVAI: TEORINĖ APŽVALGA
Jau kelis dešimtmečius tarptautiniuose ir nacionaliniuose dokumentuose bei mokslininkų ataskaitose pabrėžiama savanoriškos veiklos svarba. Tyrėjai teigiamai vertina vyriausybės dėmesį savanoriškos veiklos skatinimui ir palengvinimui, tačiau taip pat pastebi sunkumus, kylančius paverčiant dokumentus praktika. Todėl straipsnyje siekiama teoriškai išanalizuoti savanorystės esmę, naudą ir motyvus. Tikslams pasiekti pasitelkta dokumentų ir mokslinės literatūros analizė. Analizė rodo, kad apibūdindami savanorystę autoriai dažniausiai vartoja sąvokas veikla, visuomenė, laikas, savanoris, socialinis, laisvas, žmogus, visuomenė, nauda, savanoris, draugas, darbas, amžius ir kt. Literatūros analizė atskleidė šiuos savanoriškos veiklos bruožus: ji yra nemokama ir neprivaloma; gali būti organizuota ir neformali; tai veikla, kuriai reikalingi ištekliai; ji yra naudinga ir priklauso nuo motyvatorių veiksmingumo. Savanoriška veikla sujungia asmeninę naudą ir poveikį visuomenei, skatina bendradarbiavimą, socialinę įtrauktį ir atsparumą, kartu didindama asmeninę gerovę. Jauniems žmonėms ji suteikia galimybę tobulinti įgūdžius, ieškoti karjeros galimybių ir įgalinti save, aktyviai prisidedant prie prasmingų tikslų. Vyresnio amžiaus žmonėms ji suteikia tikslą, ryšį ir galimybę dalytis savo patirtimi, stiprina fizinę ir psichinę sveikatą ir kartu padeda kovoti su vienatve.
Autorių teisės (c) 2024 Ilvija Pikturnaitė, Jurgita Paužuolienė, Saidas Rafijevas https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ŠVIETIMO POLITIKA IR ŽINIOMIS GRINDŽIAMA EKONOMIKA: GRUZIJOS ATVEJIS
Gruzija palaipsniui pereina prie žinių ekonomikos (ŽE). Šiame tyrime nagrinėjamas ryšys tarp vyriausybės išlaidų švietimui ir mokinių skaičiaus Gruzijoje, daugiausia dėmesio skiriant šalyje vykdomoms švietimo reformoms. Tyrimu siekiama įvertinti, kokiu mastu padidėjusios valstybės investicijos į švietimą paveikė stojančiųjų į tris švietimo lygius (pradinį, vidurinį ir aukštąjį) rodiklius. Kadangi trūksta istorinių ir netikslių statistinių duomenų nuo 1990 m. iki 2006 m., atliekama longitudinė duomenų analizė nuo 2006 m. iki šių dienų, ypatingą dėmesį skiriant dviem skirtingiems laikotarpiams: 2006-2016 m. ir 2016 m. - dabartis, taip pat svarbu pažymėti, kad Gruzija 2005 m. prisijungė prie Bolonijos proceso ir įsteigė EHEA (Europos aukštojo mokslo erdvę). Metodologiškai regresinė analizė naudojama siekiant kiekybiškai įvertinti švietimo išlaidų poveikį stojančiųjų skaičiui, kontroliuojant kitus socialinius ir ekonominius kintamuosius. Išvados atskleidžia teigiamą, nors ir pavėluotą, koreliaciją tarp švietimo išlaidų ir stojančiųjų skaičiaus didėjimo, o reikšmingiausias pagerėjimas pastebėtas laikotarpiu po 2016 m., kuris sutapo su intensyvesnėmis reformų pastangomis ir vyriausybės prioriteto teikimu švietimui. Vis dėlto tyrime pripažįstama, kad jis gali nevisiškai atspindėti tikrąją priėmimo į mokyklas rodiklių priklausomybę nuo išlaidų, nes neįtraukti kiti įtakingi veiksniai, pavyzdžiui, demografiniai pokyčiai ir ekonominės sąlygos. Nepaisant šių trūkumų, analizė iš dalies, tačiau iš esmės paaiškina pagrindinį ryšį tarp vyriausybės išlaidų ir mokinių skaičiaus.
Autorių teisės (c) 2024 Natia Zedginidze-Jishkariani, Shalva Gachechiladze https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
SAVIREALIZACIJOS GALIMYBĖS KARJEROJE IR JŲ SĄSAJOS: SVEIKATOS PRIEŽIŪROS SPECIALISTŲ PATIRTYS
Straipsnyje analizuojamos sveikatos priežiūros specialistų patirtys apie savirealizacijos ir karjeros galimybes, pagrindžiant jų tarpusavio sąsajas. Kokybinio tyrimo esminių radinių analizė atskleidė, kad: sveikatos priežiūros specialistų savirealizacijos karjeroje patirtis yra įvairi, sąlygojama jų kompetencijų, tikslų, norų, galimybių, sudaromų sąlygų, gebėjimų pažinti save ir karjeros galimybes, pačiam priimti karjeros sprendimus, planuoti ir realizuoti karjerą, prisiimant atsakomybę už asmeniškai valdomą karjeros procesą; sveikatos priežiūros specialistams sudaromos tiek horizontalios, tiek vertikalios karjeros galimybės, atliepiančios tiek asmeninės, tiek organizacinės karjeros poreikius; sveikatos priežiūros specialistai prioritetą teikia horizontaliajai karjeros krypčiai, įgyjamai mokymosi bei tobulėjimo patirčiai, aktualizuodami vidinį komfortą, pozityvų emocingumą, pasitenkinimą veikla, jos prasmės atradimą, karjeros ir kitų jiems aktualių gyvenimo sričių harmonizavimą. Teorinės prieigos ir atliktas kokybinis tyrimas patvirtino savirealizacijos ir karjeros sąsajų pagrįstumą: karjera ir savirealizacija yra visą gyvenimą trunkantis tobulėjimo procesas, apimantis nuostatas, įgūdžius, gebėjimus, vertybes, asmenybės savybes; karjeros ir savirealizacijos holistinė raiška sukuria darbo prasmę ir gyvenimo pilnatvę, didina savivertę ir pasitikėjimą savimi, teikia emocinį ir pragmatinį pasitenkinimą, motyvuoja siekti veiklos rezultatų ir kokybės, užtikrina sveikatos priežiūros specialistų sėkmingos savirealizacijai karjeros galimybių tęstinumą.
sveikatos priežiūros specialistų patirtys
Autorių teisės (c) 2024 Gitana Tolutienė, Aivaras Anužis, Birutė Rakauskienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
TĖVŲ IŠSILAVINIMO ĮTAKA UGDANT VAIKO EMOCINĮ INTELEKTĄ JAUNESNIAME MOKYKLINIAME AMŽIUJE (6-11 M.)
Straipsnyje nagrinėjama, ar tėvų išsilavinimas turi įtakos ugdant vaiko emocinį intelektą jaunesniame mokykliniame amžiuje. Šiuolaikiniame pasaulyje vyrauja nuomonė, kad aukštesnio išsilavinimo tėvai gali užauginti emociškai intelektualesnį vaiką. Tačiau emocinis išprusimas ne visada yra susijęs su aukštu intelekto koeficientu. Straipsnyje analizuojama emocinio intelekto samprata ir raiška, stengiamasi pagrįsti tėvų išsilavinimo įtaką, ugdant vaiko emocinį intelektą, pateikiami emocinio intelekto ugdymo ypatumai ir galimybės šeimoje, bei pateikiami atlikto kiekybinio tyrimo, kuriame dalyvavo respondentai (tėvai), auginantys jaunesniojo mokyklinio amžiaus vaikus ir yra įgiję skirtingą išsilavinimą, rezultatai ir jų interpretacija. Tyrimo rezultatai patvirtino, jog tėvai, turintys aukštesnį išsilavinimą, labiau rūpinasi vaiko emociniu ugdymu. Jiems svarbesni tokie vaiko gebėjimai, kaip mokėjimas drąsiai reikšti savo nuomonę, sunkumų įveika ir savęs pažinimas. Šie tėvai dažniau taiko vieną iš svarbiausių emocinio intelekto metodų – padeda vaikui išmokti valdyti neigiamas emocijas ir stresines situacijas.
Autorių teisės (c) 2024 Viktorija Stadnik, Giedrė Slušnienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
VISUOMENĖJE VYRAUJANČIŲ STEREOTIPŲ SĄSAJOS SU BŪSIMŲ PEDAGOGŲ PROFESINĖS TAPATYBĖS FORMAVIMUSI
Straipsnio aktualumą pagrindžia mokslinė praktinė problema, susijusi mokytojo profesija, kuri Lietuvoje išgyvena ne pačius populiariausius laikus, tačiau nemažai jaunų žmonių nusprendžia tapti pedagogais. Tai sudėtingas, kompleksinis procesas, kurio metu būsimas mokytojas bando apsibrėžti savo vaidmenį ir esybę. Straipsnyje pateikiami empirinio tyrimo rezultatai ir jų analizė, kurioje siekiama atskleisti, kaip visuomenėje vyraujantys stereotipai veikia būsimų pedagogų profesinį tapatumą. Teorinė analizė ir empirinio tyrimo rezultatai liudija, jog pagrindiniai veiksniai, darantys įtaką mokytojo įvaizdžiui, yra mokytojo bendravimo stilius, santykiai su ugdytiniais bei švietimo sistemos reformos. Nors stereotipai nėra esminė kliūtis, siekiant būsimos profesinės karjeros, tačiau dauguma pedagogikos studijų krypties studentų, dalyvavusių tyrime, savo profesinį tapatumą kuria pasitikėdami savimi ir remdamiesi vidine motyvacija. Respondentai taip pat pabrėžia, kad jų norą rinktis mokytojo profesiją lėmė vidinis apsisprendimas ir asmeniniai lūkesčiai bei noras dalintis žiniomis.
Autorių teisės (c) 2024 Giedrė Slušnienė, Viktorija Stadnik, Luka Naturjeva, Vaiva Radikaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
SPECIALIOSIOS PAGALBOS TEIKIMAS ĮTRAUKIOJO UGDYMO KONTEKSTE
Įtraukiojo ugdymo tikslas – užtikrinti, jog visiems besimokantiems būtų sudarytos vienodos galimybės gauti kokybišką ugdymą švietimo įstaigose. Augantis specialiųjų ugdymosi poreikių vaikų skaičius bendrojo ugdymo įstaigose, didina mokinio padėjėjų skaičių gupėse/ klasėse. Pagalba vaikui, turinčiam specialiųjų ugdymosi poreikių, būna labai individuali, mokinio padėjėjui ne visada aiški, suprantama, ko iš jo tikimasi. Šis tyrimas orientuotas į specialiosios pagalbos teikimą vaikams su individualiais ugdymosi poreikiais. Straipsnyje nagrinėjamas specialiosios pagalbos teikimas bei mokinio padėjėjo gebėjimų, kompetencijų plėtojimo aktualumas įtraukiojo ugdymo kontekste. Atliktas tyrimas parodė, jog ikimokyklinio ugdymo ir pradinio ugdymo pedagogų požiūriu pozityviai vertina mokinio padėjėjų bendravimo ypatumus su specialiųjų ugdymosi poreikių vaikais (pagarbią elgseną, gebėjimą kontroliuoti savo jausmus, emocijas, kantrumą, dėmesingumą), pakankamai supranta jų individualius poreikius, derina veiklas su mokytoju, bendradarbiauja su kitais ugdymo proceso dalyviais (švietimo pagalbos specialistais), tačiau mokytojai akcentuoja, jog teikiant specialiają pagalbą stokojama gebėjimų dirbti su ugdytiniais, turinčiais elgesio problemų, tinkamai paaiškinti pateiktą mokymo turinį atsižvelgiant į ugdymosi sunkumus, skatinti šių ugdytinių savarankiškumą, informuoti mokytoją apie vaiko daromą pažangą. Mokinio padėjėjas atlieka įvairius vaidmenis, teikdamas pagalbą ugdytiniui grupėje/ klasėje. Įvairios ugdomosios veiklos reikalauja skirtingų mokytojo padėjėjo gebėjimų darbui su vaikais, turinčiais individualių poreikių.
Autorių teisės (c) 2024 Jūratė Klizaitė, Aniuta Varneckienė, Aurelija Valaitienė; Ilvija Pikturnaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
TEORINĖS MOKYMOSI ANALITIKOS TAIKYMO GALIMYBĖS PROJEKTUOJANT MOKYMĄ/SI
Straipsnio aktualumą pagrindžia mokslinė problema, susijusi efektyviu ir tikslingu mokymosi analitikos naudojimu mokymo projektavimo srityje. Šio straipsnio tikslas - mokslinės literatūros analizės pagalba atskleisti mokymosi analitikos potencialą projektuojant mokymo ir mokymosi procesą. Siekiama pagrįsti mokymosi analitikos efektyvumo galimybes ir ribotumą, apibrėžiant mokymosi projektavimą bei įvardinant prielaidas, kaip mokymosi veiklos duomenys gali padėti planuoti ugdymo procesą. Straipsnyje, remiantis užsienio autorių teorinėmis prielaidomis bei atliktų tyrimų rezultatais, siekiama pagrįsti, kad svarbu ne tik rinkti mokymosi duomenimis, bet daryti tai tikslingai siekiant tobulinti ugdymo/si procesą. Straipsnyje daug dėmesio skiriama mokymosi analitikos elementų integracijos procesų analizei bei galimybėms, ypatingą vietą skiriant CAFE mokymosi projektavimo modeliui.
Autorių teisės (c) 2024 Kamilė Kesylė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ORGANIZACIJOS DARBUOTOJŲ MOTYVACINĖS SISTEMOS PAGRINDU SUKURTA VERTĖ
Šiandieninės organizacijos veikia intensyvios konkurencijos ir labai dinamiškos išorinės aplinkos sąlygomis. Šių aplinkybių kombinacijoje itin aktualūs tampa gebėjimai strategijoje identifikuoti tinkamus, efektą - pažangą duodančius tikslus, bei gebėjimas pasiekti išsikeltus tikslus. Organizacijos strategija tampa aktuali, kai reikia numatyti verslo plėtros kryptį, kuriamų produktų ir teikiamų paslaugų paklausą, išlikti rinkoje ir gauti pelno. Todėl strateginis planavimas tampa ypač svarbus stabilaus verslo pagrindas. Organizacijos norėdamos pasiekti strategijoje suplanuotus tikslus, turi turėti unikalius, išskirtinius išteklius. Vienas svarbiausių – darbuotojai. Tai yra vienas sunkiausiai pasiekimų konkurencinių pranašumų. Turėti darbuotojus (žmogiškuosius išteklius) nėra svarbiausia užduotis, svarbiausia užduotis yra organizacijos žinios, dalijimasis su darbuotojais bei gebėjimas strategiškai kryptingai valdyti darbuotojus. Organizacijos vadovų pagrindinė užduotis tampa gebėjimas suderinti atskirų darbuotojų ir organizacijos tikslus, gauti geriausią rezultatą bei kartu pasiekti organizacijos užsibrėžtus tikslus. Svarbu tampa ne tik turėti išskirtinius žmogiškuosius išteklius, tačiau ir sukurti tokią motyvacinę sistemą, kuri sąlygotų darbuotojų prisidėjimą prie strateginių tikslų įgyvendinimo.
Autorių teisės (c) 2024 Jurgita Kasparienė, Asta Mačiunskienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
UŽSIENIO KALBŲ MOKYMAS VYRESNIO AMŽIAUS BESIMOKANTIEMS SUAUGUSIESIEMS: PRELIMINARŪS PASTEBĖJIMAI
Kalbant apie užsienio kalbų mokymą ir mokymąsi, dažniausiai pirmiausia į galvą ateina mokyklinė aplinka, kurioje užsienio kalbos mokymasis yra privalomas visą mokymosi laiką. Tačiau suaugusieji besimokantieji, įskaitant vyresnio amžiaus besimokančiuosius, ir jų užsienio kalbų mokymosi procesas reikalauja mokslinio tyrimo, nes tai yra mokymosi visą gyvenimą dalis, kuri, kaip įrodyta, yra svarbus senjorų gerovės aspektas psichologiniu, socialiniu ir medicininiu aspektu. Straipsnio tikslas - atidžiau pažvelgti, kokią patirtį, susijusią su užsienio kalbos mokymusi, turi vyresnio amžiaus suaugusieji besimokantieji, kokia jų motyvacija, kokie mokymo metodai ir medžiaga jiems atrodo veiksmingi, su kokiais sunkumais jie susiduria ir kas galėtų pagerinti užsienio kalbos mokymosi procesą. Siekiant rasti atsakymus į šiuos klausimus, buvo sukurtas internetinis Google formos klausimynas, kurį pildė 60 metų ir vyresni respondentai. Gauti atsakymai, nors jų skaičius ir nedidelis, rodo, kad OAL turi kelių Europos kalbų mokymosi patirties, nori bendrauti su užsieniečiais, įskaitant savo šeimos narius, tiek kelionėse, tiek darbe. Jie teikia pirmenybę privačioms pamokoms, pagrįstoms pokalbiais, taip pat naudojimuisi mokymo knygomis ir kita spausdinta medžiaga. Pagrindiniai sunkumai - laiko stoka ir su atmintimi susijusios problemos, o galimybė praktiškai vartoti kalbą ir geras mokytojas galėtų sustiprinti užsienio kalbos mokymosi procesą.
Autorių teisės (c) 2024 Małgorzata Karczewska, Marcin Zygmunt https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
STUDENTŲ GEROVĖ KAIP SVARBUS KOKYBĖS UŽTIKRINIMO VEIKSNYSės užtikrinimo rodiklis
Rūpinimasis studentų gerove yra vienas iš daugelio iššūkių siekiant išlaikyti kokybės užtikrinimo sistemos tęstinumą aukštosiose mokyklose, kuriose studentai yra svarbūs suinteresuotieji subjektai. Be to, į studentus orientuotas mokymasis ir mokymas, taip pat jų gerovė yra ESG standartų, būtinų vertinant studijų programų kokybę nacionalinėse ir tarptautinėse sistemose, dalis. Tai paskatino mus ištirti studentų gerovės dimensijų suvokimą. Darbo tikslas buvo nustatyti studentų gerovės dimensijos suvokimą studentų populiacijoje ir ištirti inovatyvių metodų ir naujų technologinių sprendimų taikymo vaidmenį renkant studentų atsiliepimus ir tobulinant kokybės užtikrinimo sistemą. Minėti tikslai buvo įtraukti į Zagrebo verslo mokyklos studentų internetinės apklausos, atliktos 2024 m. kaip platformos „StudentPulse“ dalis, sistemą. Rezultatai parodė tam tikrų gerovės dimensijų suvokimo skirtumus tarp studentų, atsižvelgiant į bakalauro ir magistro studijų pakopą. Be to, paaiškėjo, kad skaitmeninių technologijų naudojimas kreipiantis į studentus motyvuoja juos įsitraukti ir bendrauti, taip pat kad inovacijų diegimas gali pagerinti vidinę kokybės užtikrinimo sistemą.
Autorių teisės (c) 2024 Tanja Grmuša https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
MOKYTOJŲ KŪRYBIŠKUMO RAIŠKA UGDANT IKIMOKYKLINIO AMŽIAUS VAIKUS VIRTUALIOSE APLINKOSE
Šiuolaikinėje visuomenėje mokytojo vaidmuo smarkiai pasikeitė, palyginti su tradicine mokymo samprata. Kūrybiškas mokytojas apibūdinamas kaip nuolatinių geresnių edukacinių sprendimų ieškotojas, padedantis atrasti naujas mokymosi galimybes taikant inovacijas, išnaudojant visas aplinkas – vaikas ugdomas realiame ir virtualiame pasaulyje, įstaigoje ir už jos ribų. Vadovaujantis naujausiuose ikimokyklinį ugdymą reglamentuojančiuose dokumentuose nurodytais reikalavimais, mokytojai didesnį dėmesį turėtų skirti ne tik realių, bet ir virtualių kontekstų kūrimui. Žodis „virtualus“ paprastai apibūdina tariamą reiškinį, kuriuo nors būdu imituojantį tikrovę (pvz., kompiuterio ekrane). Ikimokyklinio amžiaus vaikų pasiekimų apraše (2016) minimaliai buvo užsimenama apie vaikų ugdymą virtualiose aplinkose. Tuo tarpu vadovaujantis Ikimokyklinio ugdymo programos gairėse (2023) nurodytais reikalavimais, mokytojai didesnį dėmesį skiria ne tik realių, bet ir virtualių kontekstų kūrimui. Kyla klausimų, kuo svarbus ir kaip reiškiasi mokytojų kūrybiškumas, organizuojant ikimokyklinio amžiaus vaikams skirtas veiklas virtualiose aplinkose? Kuo pasižymi mokytojų kūrybiškumas ugdymo turinio plėtotės kontekste? Kaip pasireiškia ikimokyklinio ugdymo mokytojų kūrybiškumas, taikant virtualias aplinkas, suvokiant jų privalumus ir įveikiant iššūkius, kylančius ugdymo procese? Taikyti tyrimo metodai: mokslinės literatūros analizės, focus grupės ir turinio (content) analizės metodai. Tyrimo metu nustatyta, jog kūrybiško mokytojo iniciatyvumas reiškiasi virtualias aplinkas panaudojant kaip vaikus motyvuojantį veiklai, tiriamojo pobūdžio veiklai ir kiekvieno vaiko poreikius atliepiantį veiksnį. Siekiant įveikti ribotų techninių išteklių, techninių kliūčių ir pačios veiklos organizavimo iššūkius, mokytojų kūrybiškumas reiškiasi intelektiniu smalsumu, iniciatyvumu bei netradicinių problemos sprendimo būdų paieška.
Autorių teisės (c) 2024 Ilvija Pikturnaitė; Rima Ežerskienė, Rūta Tamašauskienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
EFEKTYVAUS TARPKULTŪRINIO BENDRAVIMO VAIDMUO MEDICINOS TURIZME LIETUVOJE
Efektyvus bendravimas yra labai svarbus tarptautinėje ir daugiakultūrėje aplinkoje, ypač sparčiai augančiame medicinos turizmo sektoriuje. Aiškios bendravimo strategijos padeda įveikti kalbinius ir kultūrinius barjerus, skatina bendradarbiavimą ir kuria santykius, kuriuose gerbiami skirtingi požiūriai. Medicinos turizmo sektoriuje, kuris, kaip prognozuojama, išaugs nuo 13,13 mlrd. JAV dolerių 2021 m. iki 53,51 mlrd. dolerių 2025 m., veiksmingas bendravimas yra labai svarbus koordinuojant sveikatos priežiūros ir logistikos paslaugas („Fortune Business Insights“, 2023 m.). Šiame sektoriuje pirmaujančios šalys yra Tailandas, Indija ir Turkija, o Lietuva turi potencialo dėl kokybiškų sveikatos priežiūros paslaugų ir konkurencingų kainų. Tačiau ji susiduria su tokiais iššūkiais kaip nepakankama vyriausybės parama ir kultūriniai bendravimo barjerai, kurie trukdo jos augimui. Šiame straipsnyje siekiama įvertinti bendravimo įtaką medicinos turizmo sprendimams Lietuvoje, sutelkiant dėmesį į dvi pagrindines sritis: esamos literatūros, susijusios su įtaką darančiais veiksniais, apžvalgą ir Lietuvos, Skandinavijos ir Didžiosios Britanijos atstovų tarpkultūrinio bendravimo stilių palyginimą. Taikant tokius tyrimo metodus kaip literatūros apžvalga, apklausos ir aprašomoji statistinė analizė, tyrime nagrinėjama, kaip medicinos organizacijų komunikaciją vertina tarpkultūriniai medicinos turistai. Tyrimo rezultatai rodo, kad aiški ir tikslinga komunikacija reikšmingai pagerina medicinos turistų patirtį ir paslaugų vertinimą, todėl pabrėžiama komunikacijos efektyvumo svarba medicinos turizmo sektoriuje.
Autorių teisės (c) 2024 Miglė Eleonora Černikovaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
MENTORYSTĖ IKIMOKYKLINIO UGDYMO ĮSTAIGOJE: MENTORIAUS PROFESINIO AUGIMO ASPEKTAS
Mentorystė švietimo įstaigoje suprantama kaip paramos modelis, kurio kontekste reikšmingą profesinę patirtį turintis pedagogas ir profesinį kelią pradedantis ar būsimasis pedagogas bendradarbiauja siekdami pradedančiojo pedagogo profesinio augimo ir profesinės integracijos. Pagrindiniai probleminiai tyrimo klausimai: Kuo praktikuojama mentorystės veikla yra reikšminga mentoriui? Kaip praktikuojama mentoriaus veikla siejasi su paties mentoriaus profesiniu augimu? Šiame straipsnyje mentorystė ikimokyklinio ugdymo įstaigoje analizuojama iš mentoriaus profesinio tobulėjimo perspektyvos, siekiant atskleisti mentorystės veiklos galimybes profesiniam augimui. Darbe pristatomi kokybinio tyrimo rezultatai – išanalizuotas mentorystės veiklos turinys, sietinas su mentoriaus profesiniu tobulėjimu; ištirta mentoriaus profesinio augimo raiška. Tyrimas atskleidė, jog mentoriaus profesinis augimas reiškiasi mentoriaus vaidmens įsisąmoninimu, veiklos tobulinimu ir mentorystės santykių kūrimu, nukreiptu į pradedančiojo ar būsimojo mokytojo profesinės tapatybės formavimąsi ir profesinę integraciją.
Autorių teisės (c) 2024 Ilvija Pikturnaitė; Birutė Anužienė, Salomėja Šatienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
DIRBTINIO INTELEKTO PANAUDOJIMAS IKIMOKYKLINIO IR PRIEŠMOKYKLINIO AMŽIAUS VAIKŲ UGDYME
Skaitmeninėms technologijoms vis labiau įsigalint, kyla klausimas kaip jos gali prisidėti prie ugdymo proceso, kokius naujus metodus gali pasiūlyti ir kokius iššūkius kelia pedagogams. Ar padeda dirbtinis intelektas diferencijuoti užduotis, atsižvelgiant į kiekvieno vaiko individualius poreikius? Ar gali užtikrinti ugdymo kokybę, nepažeidžiant etikos principų, laikantis duomenų apsaugos? Tyrimo tikslas – atskleisti dirbtino intelekto panaudojimo galimybes ikimokyklinio ir priešmokyklinio amžiaus vaikų ugdyme. Tyrimo metodai: mokslinės literatūros analizė, anketinė apklausa, kiekybinė duomenų analizė. Pagrindinės išvados: Švietimo srityje dirbtiniu intelektu grįstų skaitmeninių technologijų potencialas slypi jų gebėjime kurti adaptuotas mokymosi aplinkas, pritaikytas individualiems mokinių poreikiams ir pažangai. Dirbtiniu intelektu grįstų skaitmeninių technologijų valdomos interaktyvios mokymosi aplinkos suteikia greitą grįžtamąjį ryšį, padedantį vaikams suprasti ir taisyti savo klaidas, taip skatinant gilesnį mokymąsi. Empirinio tyrimo metu nustatyta, jog pedagogai sutinka, kad skaitmeninės technologijos ugdo vaikų mokėjimą mokytis, problemų sprendimo įgūdžius, skaitmeninį sumanumą ir kūrybiškumą. Skaitmeninių technologijų įtraukimą į ugdymo procesą laiko svarbiu aspektu, bet priemonių, motyvacijos ir skaitmeninės kompetencijos stoka trukdo sėkmingai integracijai. Raktiniai žodžiai: dirbtinis intelektas, edukacija, šiuolaikinės technologijos.
Autorių teisės (c) 2024 Audronė Mecelienė, Indrė Neimantė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
EURITMIJOS GALIMYBĖS UGDANT MOKINIŲ SOCIALINĘ KOMPETENCIJĄ
Technologijų ir individualizuoto turinio amžiuje, viena svarbiausių mokyklos bei neformalaus ugdymo institucijų misijų tampa savimonės ir savitvardos, empatiškumo, socialinio sąmoningumo ir teigiamų tarpusavio santykių kūrimo, atsakingo sprendimų priėmimo ir elgesio įvertinant pasekmes gebėjimų ugdymas, kurie sąryšyje sudaro socialinę kompetenciją (Sabaliauskas, Šukytė, 2021). Dalyvaujant muzikinėje veikloje dalyvių tarpusavio sąveiką stiprina tiek tradiciniai užsiėmimai, tiek ir rečiau organizuojamos muzikinės veiklos, tarp kurių paminėtina euritmija – muzikos mokymas naudojant judesį (Urista, 2016). Dinamiškomis veiksenomis paremta kinestetinės ir muzikinės veiklos sąjunga sukuria unikalias galimybes socialinei kompetencijai ugdyti. Šio straipsnio tikslas – pristatyti euritmiją, kaip meninio ugdymo sritį, efektyviai ugdančią mokinių socialinę kompetenciją. Straipsnyje aprašomas tyrimas, atskleidžiantis euritmijos pamokose dalyvaujančių mokinių ir mokytojų patirtis bei nuostatas. Tikslinės grupės interviu metodu apklaustų mokinių atsakymai atskleidžia, jog socialinis euritmijos pamokų aspektas mokiniams yra gerai suprantamas ir svarbus. Individualių interviu metu buvo apklausti keturi mokytojai, taikantys euritmijos metodiką pamokose, kurių atsakymai išryškina socialinės kompetencijos ugdymą kaip vieną iš prioritetinių euritmijos pamokos tikslų.
Autorių teisės (c) 2024 Jonė Girdzijauskaitė-Pocienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
KAUNO KOLEGIJOS IKIMOKYKLINIO IR PRIEŠMOKYKLINIO UGDYMO STUDIJŲ PROGRAMOS STUDENTŲ TARPTAUTINIO JUDUMO GALIMYBĖS
Straipsnyje gilinamasi į studentų tarptautinio judumo studijų metu temą: apžvelgiamos tarptautinio judumo studijose principo įgyvendinimo kliūtys, išrykinami tarptautinės patirties, įgyjamos studijų metu, privalumai, pristatomi empirinio tyrimo, atlikto 2024 metais Kauno kolegijoje rezultatai. Analizuojant europinius ir nacionalinius švietimo srities dokumentus pastebima, kad paskutiniais metais formuluojami konkretūs reikalavimai aukštosioms mokykloms įtraukti į studijų programas privalomą studijų dalį užsienyje ar kitokiomis formomis įgyti nustatytos trukmės tarptautiškumo patirties. Kauno Kolegijos (KK) Pedagogikos katedroje atlikto tyrimo tikslas buvo atskleisti KK Ikimokyklinio ir priešmokyklinio ugdymo studijų programos (IPU) studentų tarptautinio judumo galimybes. Anketinėje apklausoje dalyvavo 261 nuolatinių ir ištęstinių studijų formos studentas. Tyrimas atskleidė, kad KK IPU programos studentai, nepriklausomai nuo studijų formos, ilgesnį laiką (virš 1 mėn.) nėra studijavę užsienyje, menkai dalyvauja „Erasmus“ mainų programoje, ypač ištęstinių studijų studentai. Maždaug pusė tiek nuolatinių, tiek ištęstinių studijų studentų sutiktų pastudijuoti vieną semestrą užsienio šalyje, nes tai vertina kaip gerą progą tobulėti tiek asmeniniame, tiek ir profesiniame lygmenyje. Respondentai, nurodę, kad nesutiktų vieną semestrą pastudijuoti užsienio šalyje, svarbiausiais argumentais nurodo: nuolatinių studijų – finansines, studijų proceso ir integracijos į naują studijų aplinką sunkumus, o ištęstinių studijų studentai – šeimynines, finansines ir su darbo santykiais susijusias aplinkybes. Tiek nuolatinių, tiek ir ištęstinių studijų respondentai priimtiniausiomis formomis įgyti tarptautinės patirties studijų metu rinktųsi trumpalaikes priemones – vasaros stovyklas, tarptautines praktikas ir stažuotes, studijas užsienio aukštojoje mokykloje iki vieno mėnesio trukmės. Trečdaliui ištęstinių studijų studentų būtų priimtina intensyvios trumpalaikės programos / projektai Lietuvoje ar užsienio šalyje.
ikimokyklinis ugdymas, priešmokyklinis ugdymas, studijų programa, tarptautinis judumas, studentų tarptautinis judumas.
Autorių teisės (c) 2024 Lina Majauskienė, Algimantas Bagdonas, Asta Jakimavičienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ALTERNATYVIŲ FINANSAVIMO ŠALTINIŲ PRITRAUKIMO Į STARTUOLIUS GALIMYBĖS
Besikuriančiam verslui gyvybiškai svarbu užtikrinti tinkamą finansavimą, kad būtų užtikrinta ne tik verslo pradžiai, bet ir jo tęstinumas bei plėtra. Startuolių kūrimas ypač reikalauja didelių investicijų, nes produkto kūrimas dažniausiai yra tiesiogiai susijęs su inovacine veikla ir aukštų technologijų kūrimu bei jų naudojimu versle. Rinka šiandien siūlo daug įvairių tradicinių ir alternatyvių finansavimo šaltinių, tačiau startuoliams, siekiantiems pateikti rinkai išskirtinius produktus ir pasižymintiems tiek dideliu augimo potencialu, tiek ir didele verslo rizika, ne visi finansavimo šaltiniai yra prieinami ir efektyvūs. Apibrėžus startuolio sampratą ir identifikavus veiksnius, padedančius atkreipti investuotojų dėmesį, kad būtų užtikrintas pakankamas finansavimas inovatyvioms, aukštą augimo potencialą turinčioms įmonėms, straipsnyje detaliai analizuojami galimi alternatyvūs startuolių finansavimo šaltiniai. Kadangi startuolių veikla pasižymi ne tik dideliu augimo potencialu, bet ir aukšta verslo rizika, patraukliausi ir geriausiai prieinami yra ne tradiciniai finansavimo šaltiniai, tačiau tokie alternatyvūs finansavimo šaltiniai, kaip verslo angelai, sutelktinis finansavimas, rizikos kapitalo fondai bei įvairios verslo akceleravimo programos.
Autorių teisės (c) 2024 Izolda Skruibytė, Neda Sartauskaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
MOKYKLOS DIREKTORIAUS, KAIP FORMALAUS IR NEFORMALAUS LYDERIO, SAVYBĖS: MOKYTOJŲ IR MOKINIŲ POŽIŪRIS
Vadovavimas šiuolaikinėje mokyklos organizacijoje yra esminis dalykas formuojant mokyklos komandą, atsidavusią ir motyvuotą siekti strateginių įstaigos tikslų, plėtoti ir tobulinti organizacijos kultūrą. Mokyklos direktorius yra vadovas pagal jam suteiktus įgaliojimus einant pareigas, pašauktas priimti valdymo sprendimus. Jis gali turėti „įgimtų“ lyderio savybių arba jas įgyti ir ugdyti mokymų ir kvalifikacijos pagalba. Nepriklausomai nuo to, kokio tipo vadovas yra vadovas, jis turi susikurti organizacijos plėtros viziją ir motyvuoti darbuotojus ja vadovautis, sudaryti sąlygas dalytis žiniomis ir pasiekti kokybišką išsilavinimą bei efektyvų įstaigos vystymąsi, dalyvaujant pedagoginiams specialistams, tėvai, suinteresuotos šalys ir kt. Šiuo tikslu mokyklos direktorius turėtų pasižymėti tam tikromis savybėmis, kurios yra šio straipsnio tyrimo objektas. Buvo atlikta įvairių specialybių Šumeno universiteto dėstytojų ir studentų apklausa. Jiems pateikiami teiginiai apie formalaus ir neformalaus vadovo savybes mokykloje, kuriuos jie turi surikiuoti pagal svarbą. Tyrimo tikslas – išryškinti reikšmingiausias formalaus ir neformalaus lyderio mokyklinio ugdymo sistemos institucijose profesines ir asmenines savybes. Mokinių ir dėstytojų išsakytos nuomonės sutapo dėl svarbiausių formalių ir neformalių lyderių įgūdžių. Abi respondentų grupės daugiau dėmesio skiria jo asmeninėms savybėms, dauguma jų kaip svarbiausią įvardija neformalaus lyderio gebėjimą dirbti komandoje ir skatinti bendradarbiavimą, o formalus vadovas, pasak daugiau nei 50 proc. geba sukurti pasitikėjimo požiūrį su komanda. Mokytojai ir studentai taip pat mano, kad jų vadovas turėtų būti sektinas pavyzdys, savybė, kuri patenka į trejetą svarbiausių vietų. Kitaip tariant, komandinis darbas ir geri santykiai tolerantiškoje ir palaikančioje aplinkoje, remiantis tyrimo rezultatais, lemia mokyklos lyderystę. Mokytojai mažiau dėmesio skiria vadovo įgūdžiams kurti įstaigos plėtros viziją ir vesti ugdymo proceso dalyvius bei suinteresuotas šalis, su kuriomis bendradarbiauja, keliu siekti norimos vizijos ir tikslų. Jie neišreiškia pasirengimo pokyčiams ir lyderio gebėjimo diegti naujoves nelaiko reikšmingu. Jie taip pat nerodo didelio noro dalyvauti valdyme ir prisiimti atsakomybę, kurią suteikia mokyklos autonomija. Skirtingai nei mokytojai, mokiniai labiau teikia pirmenybę vadovo įgūdžiams kurti ilgalaikį mokyklos plėtros planą su tam tikra vizija, deleguoti pareigas pedagogikos specialistams, kelti užduotis ir siekti grįžtamojo ryšio apie jų įgyvendinimą. Tačiau jie taip pat labiau orientuoti į asmenines lyderio savybes, į jo įgūdžius kuriant ir palaikant komandą. Tyrimo rekomendacijomis siekiama didinti dėstytojų (būsimų ir esamų) įsipareigojimą tirti, diegti ir plėtoti inovacijas, siekiant skleisti ir dauginti gerąsias praktikas, palaikančias organizacijos kultūros ir besimokančios organizacijos principų plėtrą. Apibendrintos tyrimo išvados rodo, kad mokyklos vadovas turi turėti profesinių gebėjimų kurti inovatyvaus institucijos plėtros viziją, o savo asmeniniu pavyzdžiu ir savybėmis įtraukti į ugdymo procesą dalyvius bei bendradarbius į jo įgyvendinimą, kad būtų užtikrintas ugdymo procesas. ugdymo kokybę mokykloje.
Autorių teisės (c) 2024 Snezhanka Georgieva https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
AUKŠTOSIOS MOKYKLOS ĮVAIZDŽIO FORMAVIMO TARPTAUTINĖJE APLINKOJE PRIELAIDOS IR GALIMYBĖS
Straipsnio tikslas – ištirti aukštųjų mokyklų įvaizdžio formavimo tarptautinėje aplinkoje prielaidas ir galimybes. Darbe suformuoti uždaviniai: pateikti įvaizdžio formavimo tarptautinėje aplinkoje sampratą, išanalizuoti įvaizdžio formavimo veiksnius aukštosiose mokyklose, įvertinti esamus įvaizdžio formavimo kanalus aukštosiose mokyklose. Tyrimo tikslui pasiekti buvo naudojami sisteminės mokslinės literatūros analizės, dokumentų analizės, statistinių duomenų rinkimo, anketinės apklausos ir jos duomenų analizės metodai. Straipsnį sudaro dvi dalys. Teorinėje darbo dalyje nagrinėjama įvaizdžio samprata, sudedamosios dalys ir formavimo modeliai. Empirinėje dalyje, atliekamo kiekybinio tyrimo metu, apklausti tarptautiniai studentai, siekiant nustatyti šiuos aspektus: kaip suprantamas aukštosios mokyklos įvaizdis, kokie svarbiausi įvaizdžio aspektai lemia jos pasirinkimą, kodėl pasirinkta konkreti aukštoji mokykla. Gautos išvados rodo, jog įvaizdis turi didelę reikšmę aukštosios mokyklos sėkmingai veiklai ir jo formavimo strategija turi būti pritaikyta tarptautinei aplinkai. Atsižvelgus į tarptautinių studentų lūkesčius, aukštosios mokyklos turėtų komunikuoti žinutes apie karjeros galimybes, atviras paskaitas, renginius, studentų laisvalaikį, studijų kainas, tarptautinę studijų aplinką, šiuolaikines mokymosi sąlygas, o informacija turėtų būti pateikta elektroniniais kanalais, naudojama vaizdinė medžiaga.
Autorių teisės (c) 2023 Ina Varpiotė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
PROFESINIS TOBULĖJIMAS VEIKLOS TYRIMŲ TAIKYMO KONTEKSTE: SVEIKATOS PRIEŽIŪROS SPECIALISTŲ SUBJEKTYVUS VERTINIMAS
Šis tyrimas suteikia galimybę atkreipti dėmesį į profesinius veiklos tyrimus kaip į planingą pokyčių strategiją siekiant sveikatos priežiūros specialistų profesinio tobulėjimo. Tyrime taikyti metodai: mokslinės literatūros analizė, kiekybinis tyrimas (anketavimas), siekiant tyrimo tikslo – atskleisti sveikatos priežiūros specialistų profesinio tobulėjimo galimybes refleksijos ir veiklos tyrimų taikymo aspektu. Straipsnyje išanalizuotos ir susistemintos teorinės prielaidos apie sveikatos priežiūros specialistų profesinės veiklos tobulinimo galimybes taikant refleksiją ir veiklos tyrimus, atskleidžiant profesinės veiklos tobulinimo reikmę, būdus, refleksijos vaidmenį, jos raiškos veiksnius ir kt. Tyrimo metu išsiaiškintas sveikatos priežiūros specialistų požiūris į profesinį tobulėjimą, refleksijos ir veiklos tyrimų taikymo galimybes tobulinant profesinę veiklą. Pagrindiniai tyrimo rezultatai rodo, jog suvokiama profesinės veiklos tobulinimo gebėjimų svarba, tačiau jos tobulinimo galimybės taikant refleksiją ir veiklos tyrimus nepakankamai išnaudojamos, tad atsiveria erdvė šių galimybių edukacijai. Tyrimo rezultatai gali būti pritaikyti sveikatos priežiūros specialistų profesinės veiklos tobulinimo galimybių plėtrai.
Autorių teisės (c) 2023 Aldona Rauckienė-Michaelsson, Gitana Tolutienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
BENDRŲJŲ KOMPETENCIJŲ RAIŠKA IR PLĖTOTĖ NEFORMALIAJAME ŠVIETIME: KVALIFIKACIJĄ TOBULINANČIŲ PEDAGOGŲ POŽIŪRIS
Straipsnio aktualumą pagrindžia šiandienos reikalavimai pedagogui tiek kaip profesijos atstovui, tiek kaip asmenybei. Šiandien pedagogai susiduria su vis naujomis ir greitai besikeičiančiomis situacijomis, reikalaujančiomis ne tik išplėtotų profesinių, bet ir bendrųjų kompetencijų, atliepiant pokyčių realijas, sprendžiant kompleksines problemas. Todėl šio tyrimo tikslas – išanalizuoti ir pagrįsti pedagogų bendrųjų kompetencijų svarbą, raišką ir plėtojimo galimybes neformaliajame švietime. Tyrimo metu taikyti metodai: mokslinės literatūros analizė, pedagogų apklausa (anketavimas). Straipsnyje pateikiami empiriniu tyrimu įvertinti pedagogų bendrųjų kompetencijų svarbos, raiškos ir plėtotės aspektai neformaliojo švietimo bei suaugusiųjų švietėjo veiklos kontekste. Empirinis tyrimas išryškino, jog neformaliajame švietime pedagogų sėkmingai plėtojamos bendrosios kompetencijos (komunikacinė ir informacijos valdymo, bendravimo ir bendradarbiavimo, reflektavimo ir mokymosi mokytis ir kt.), kai tarp suaugusiųjų švietėjo ir kvalifikaciją tobulinančio, besimokančio pedagogo vyksta konstruktyvi, produktyvi sąveika; į neformaliojo mokymo(si) programų turinį, skirtą pedagogams, įtraukiama jų bendrųjų kompetencijų plėtotė; suaugusiųjų švietėjo veikla grindžiama išplėtotomis jo bendrosiomis kompetencijomis (ypač komunikacine) ir kt. Tyrimu atskleista, jog neformaliajame suaugusiųjų švietime nepakankamai orientuojamasi į pedagogų tiriamosios veiklos kompetencijos plėtojimą. Dėl šios kompetencijos stygiaus pedagogams sudėtinga spręsti profesinius klausimus. Todėl iškyla būtinybė šią kompetenciją plėtoti, aktualizuojant ją kaip pedagogo sėkmingos veiklos pagrindą.
Autorių teisės (c) 2023 Rasa Braslauskienė, Gitana Tolutienė, Ilona Zubrickienė, Reda Jacynė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Mokesčiai yra esminė ir neatsiejama bet kurios šalies fiskalinės sistemos dalis. Tačiau ne visų mokesčių mokėtojų požiūris į mokesčius yra vienodas, nes mokesčiai yra piniginė prievolė ir ne visi mokesčių mokėtojai yra pasirengę šią prievolę vykdyti. Tokiam elgesiui gali turėti įtakos įvairūs veiksniai, tačiau piliečių mokestinio elgesio negalima suprasti neįvertinus moralinių aspektų, kurie kartu sudaro mokesčių moralę, kuri paprastai apibrėžiama kaip vidinė motyvacija mokėti mokesčius. Kai mokesčių moralė aukšta, mokesčių mokėtojai mokesčius moka sąžiningai ir savanoriškai, o žema mokesčių moralė siejama su sukčiavimu mokesčių srityje. Straipsnio tikslas – ištirti Lietuvos mokesčių mokėtojų mokesčių moralę ir jos veiksnius. Atlikus mokesčių mokėtojų anketinę apklausą paaiškėjo, kad mokesčių moralės lygis Lietuvoje yra vidutinis, šiek tiek daugiau nei 50 proc. mokesčių mokėtojų mokesčių moralė yra aukšta. Mokesčių moralė didėja su amžiumi ir išsilavinimu. Svarbiausi veiksniai, mažinantys mokesčių moralę, yra pernelyg didelė mokesčių našta ir nesąžininga bei neteisinga mokesčių sistema. Analizuojant veiksnius, didinančius mokesčių mokėtojų motyvaciją sąžiningai mokėti mokesčius, paaiškėjo, kad labiausiai prie mokesčių moralės prisideda informuotumo ir pasitikėjimo bei aiškumo ir paprastumo veiksniai. Siekiant padidinti mokesčių moralės lygį Lietuvoje, svarbu didinti mokesčių mokėtojų sąmoningumą ir žinias apie mokesčius.
Autorių teisės (c) 2023 Austė Timinskaitė, Kristina Rudžionienė, Agnė Ramanauskaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
IKIMOKYKLINIO AMŽIAUS VAIKŲ EMOCINIO INTELEKTO UGDYMO GALIMYBĖS LAUKO DARŽELIUOSE
Emocinio intelekto ugdymas ypatingai aktualiu tampa vaikui pradėjus lankyti ikimokyklinio ugdymo įstaigą. Atsiranda natūralus poreikis susirasti draugų, bendrauti su mokytojais, rezultatyviai įsitraukti į ugdomąją veiklą, įveikti sunkumus, atpažinti bei valdyti emocijas. Lauko darželiuose, kurie pripažinti inovatyvia praktika ir neatsiejama ateities švietimo dalimi, gamtinė aplinka išnaudojama maksimaliai. Tai stimuliuoja vaikų sensorinius ir fizinius gebėjimus, pozityviai veikia jų nervų sistemą ir adaptaciją. Vyksta visuminis ir patirtinis vaiko ugdymasis, panaudojant priemones, esančias gamtoje. Straipsnyje aktualiais tampa šie probleminiai aspektai, t.y. emocinio intelekto ugdymo galimybės (ugdymo priemonės, metodai, aplinkos pritaikymas) Lauko darželiuose, pedagogų, dirbančių Lauko darželiuose, vaidmuo (per asmeninį pavyzdį) ugdant vaiko emocinį intelektą. Tyrime, taikant pusiau struktūruotą interviu, dalyvavo pedagogai, dirbantys Lauko darželiuose. Tyrimo rezultatai patvirtino, kad vaikų emocinio intelekto ugdymui Lauko daželiuose didžiausią įtaką turi naudojamos funkcionalios erdvės, gamtinės priemonės, natūrali miško aplinka, vaidmeniniai žaidimai, knygų terapija ir specialios programos, orientuotos į emocinio intelekto ugdymą. Ugdant vaikų emocinį intelektą labai svarbus tėvų ir pedagogų elgsenos pavyzdys, jų bendradarbiavimas.
Autorių teisės (c) 2023 Edita Valčiukienė, Giedrė Slušnienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
PRIEŠMOKYKLINIO AMŽIAUS VAIKŲ PILIETIŠKUMO KOMPETENCIJOS UGDYMAS(IS) IKIMOKYKLINIO UGDYMO ĮSTAIGOJE
Straipsnyje siekiama išsiaiškinti, kaip ugdoma priešmokyklinio amžiaus vaikų pilietiškumo kompetencija ikimokyklinio ugdymo įstaigoje. Straipsnyje aptariama pilietiškumo kompetencija ir jos ugdymas(is) priešmokykliniame amžiuje. Tada nustatomi priešmokyklinio amžiaus vaikų pilietiškumo kompetencijos ugdymo(si) praktiniai veiklos aspektai ikimokyklinio ugdymo įstaigoje. Atliktas užsakomasis kokybinis tyrimas 2023 m. kovo-balandžio mėn. Kauno lopšelyje-darželyje „X“. Pasitelkti šie tyrimo metodai: mokslinės literatūros ir dokumentų analizė, apklausa žodžiu (dalinai struktūruotas interviu). Tyrimo rezultatai atskleidė: pilietiškumo kompetencija priešmokykliniame amžiuje apibrėžiama kaip pilietinių ir demokratinių vertybinių nuostatų formavimas ir plėtojimas. Pilietiškumo kompetenciją sudaro šie sandai: pilietinis tapatumas ir pilietinė galia, gyvenimas bendruomenėje kuriant demokratišką visuomenę, pagarba žmogaus teisėms ir laisvėms ir valstybės kūrimas bei valstybingumo stiprinimas tarptautinėje bendruomenėje. Empirinio tyrimo duomenų analizė išryškino įgyvendinamo pilietiškumo ugdymo turinio problemas. Atkreiptinas dėmesys į piliečių teisių ir pareigų žinojimą, veiklą visuomenės labui, formuojant vidines žmogaus nuostatas. Stokojama demokratinių vertybių perteikimo būdų ir metodų taikymo įvairovės ugdymo(si) procese. Taigi, galima daryti prielaidą, kad pilietiškumo kompetencijai ugdyti(s) ikimokyklinio ugdymo įstaigoje reikėtų tikslingai į ugdymo(si) procesą įtraukti įdomių, neįprastų veiklų, kurios padėtų vaikams geriau sutelkti dėmesį ir perimti demokratines vertybes.
Autorių teisės (c) 2023 Emilija Trepekaitė, Sigita Saulėnienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
TARPTAUTINĖS STANDARTIZACIJOS ORGANIZACIJOS INDĖLIS ĮGYVENDINANT JT DARNAUS VYSTYMOSI IKI 2030 M. DARBOTVAKĘ
Organizacijos, siekdamos užtikrinti sistemingą produktų ir paslaugų kokybės gerinimą, klientų pasitenkinimą ir veiklos tarptautinį pripažinimą, diegia ISO standartus. ISO standartų laikymasis taip pat rodo įsipareigojimą siekti tvarumo ir atsakingos verslo praktikos. Straipsnyje pateikiama ISO indėlio įgyvendinant Jungtinių Tautų darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m. analizė, kuri atlikta nagrinėjant mokslinę literatūrą, Tarptautinės standartizacijos organizacijos dokumentus bei JT Darnaus vystymosi darbotvarkės iki 2030 m. dokumentus. Atlikta analizė atskleidė, kad ISO standartai apima beveik kiekvieną aspektą, nuo techninių sprendimų iki procesus ir procedūras organizuojančių sistemų, todėl yra daug ISO standartų, atitinkančių kiekvieną darnaus vystymosi tikslą. ISO indėlis įtraukiant darnaus vystymosi tikslus į praktiką apima įvairias sritis kaip klimato kaitos, vandens ir dirvožemio kokybės gerinimą, aplinkosaugos aspektus, maisto saugos sistemas, infrastruktūrą, inovacijas ir pan. ISO taip pat turi daug standartų palengvinančių verslo praktiką ir santykius, leidžiančius maksimaliai padidinti bendradarbiavimo naudą ir padėti įmonėms užmegzti sveikus verslo santykius tiek organizacijose, tiek tarp jų. Tai yra puiki praktika, kai organizacijos diegdamos standartus į savo veiklą, prisideda ir prie darnaus vystymosi darbotvarkės įgyvendinimo.
tarptautinė standartizacijos organizacija (ISO)
Autorių teisės (c) 2023 Jurgita Paužuolienė, Ilvija Pikturnaitė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
COOPERATION BETWEEN THE EDUCATIONAL INSTITUTION AND THE FAMILY OF A CHILD WITH DISABILITIES
Taking care of the well-being of pupils with disabilities, schools and teachers look for new forms of collaboration in order to meet the expectations of parents and their children who, for various reasons, require additional care. This was the reason for starting the research on the cooperation between teachers and parents. The research aim was to recognise the needs of parents and teachers with regard to their collaboration and to determine the actual forms of this cooperation present in the surveyed entities. The above-mentioned issues were taken into account when conducting a diagnostic survey on the process of cooperation between teachers and parents in selected primary schools educating children and young disabled people. The research covered primary schools attended by pupils with disabilities coming from the city of Biała Podlaska in the province of Lublin. Research has shown that there are some factors that inhibit the collaboration of the school with parents bringing up children with disabilities. However, some factors that positively influence the process of cooperation have also been observed. The factors were indicated by both parents and teachers.
Autorių teisės (c) 2023 Joanna Waszczuk, Stanislawa Katarzyna Nazaruk, Barbara Sokolowska, Jūratė Danielienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
PEDAGOGŲ PADĖJĖJAI IKIMOKYKLINIO UGDYMO ĮSTAIGOSE: KAUNO UGDYMO ĮSTAIGŲ VADOVŲ VERTINIMAS
Pedagogų padėjėjų poreikis ugdymo įstaigose dėl įvairių priežasčių su metais tampa vis aktualesnis, daugelyje pasaulio šalių steigiama vis daugiau šių specialistų etatų. Pasitelkus mokslinės literatūros analizės metodą, straipsnyje išryškinamos mokslinių tyrimų, susijusių su pedagogų padėjėjų darbu, tendencijos įvairiose šalyse, taip pat pristatomi 2022–2023 metais atliktos Kauno m. valstybinių ikimokyklinio ugdymo įstaigų vadovų apklausos rezultatai, atskleidžiantys ikimokyklinio ugdymo pedagogo padėjėjų poreikį ikimokyklinio ugdymo įstaigose, šiems specialistams reikalingus gebėjimus ir žinias, jų profesinės kvalifikacijos kėlimo ypatumus. Užsienio šalių ir Lietuvos tyrimuose išryškėjo šios pagrindinės tendencijos: pedagogo padėjėjo darbo su specialiųjų poreikių turinčiais vaikais ypatumai; šio specialisto veiklos efektyvumo klausimai; kvalifikacijos lygio nustatymas ir jos kėlimo poreikis, akademinis rengimas; profesinių funkcijų ir vaidmenų nustatymas; pedagogo padėjėjo profesinė savijauta. Empirinis tyrimas atskleidė pedagogų padėjėjų poreikį per artimiausius penkerius metus ir esamą nepakankamą šių specialistų kiekį Kauno m. ikimokyklinio ugdymo įstaigose. Pedagogų padėjėjai įstaigų vadovų nurodomi kaip labai reikalinga ugdymo personalo grandis įstaigos bendruomenėje, bet dažniausiai nėra įgiję pedagoginio išsilavinimo ir šiuo metu nestudijuojantys. Pedagogų padėjėjams labiausiai trūksta pedagogikos ir psichologijos, specialiosios pedagogikos ir specialiosios psichologijos žinių, gebėjimų būtinų sėkmingai komunikacijai, praktinės darbo su vaikais patirties. Respondentų pabrėžiamas šių darbuotojų kvalifikacijos kėlimo būtinumas. Įvairios profesinės žinios, net ir nesuteikiant kvalifikacinės kategorijos, įstaigų vadovų nuomone, yra labai pageidautinos. Studijų programa, rengianti pedagogo (ne tik darželyje, bet ir mokykloje) padėjėjus, kurie padėtų mokytojui ugdant vaikus, turinčius individualiųjų ugdymo(si) poreikių, daugumos tyrimo dalyvių yra nurodoma kaip reikalinga.
Autorių teisės (c) 2023 Lina Majauskienė, Algimantas Bagdonas, Asta Jakimavičienė https://creativecommons.org/licenses/by/4.0